Симонид
Из „Поема за Даная“

Превод от старогръцки: Борислав Георгиев, 1970

chitanka.info

В здравия дъсчен сандък,

тласкан от бурни вълни сред морето,

майката — ето — прегърна

Персея разплакана и заговори

с трепет:

— Чедо… Как страдам…

Ти спиш. Безбурно е

твоето детско сърце

в нерадостния сал, който

те носи, и светиш

в мрака катранен на

дълбоката нощ.

Не усещаш сега напора на вятъра,

нито рева на вълните бушуващи —

те минават над твоите косички.

Спиш си на твоята алена дрешка

легнало — скъпо и мило дете.

О, ако знаеше колко е страшно —

би чуло, подало ушенце на моите думи.

Моля те рожбо — спи.

Спете и вие, вълни.

О, да бихте заспали и вие,

мои скърби безмерни…

Променѝ, татко Зевсе,

нашата зла орисия

и ми прости,

че е дръзка

и далече от правото

моята молитва.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.